Jason
Harris

# Geografiska koordinater

Platser på jorden kan anges med ett sfäriskt koordinatsystem. Det geografiska koordinatsystemet (för kartläggning av jorden) är upplinjerat med jordens rotationsaxel. Det definierar två vinklar som mäts från jordens centrum. En vinkel, som kallas latitud, mäter vinkeln mellan vilken punkt som helst och ekvatorn. Den andra vinkeln, som kallas longitud, mäter vinkeln längs ekvatorn från en godtycklig punkt på jorden (Greenwich i England är den vedertagna nollpunkten för longituden i de flesta moderna samhällen).

Genom att kombinera de här två vinklarna kan vilken plats som helst anges på jorden. Till exempel så har Baltimore i Maryland (U.S.A.) en latitud på 39,3 grader nord och en longitud på 76,6 grader väst. Alltså passerar en vektor som dras från jordens medelpunkt till en punkt 39,3 grader över ekvatorn och 76,6 grader väster om Greenwich i England genom Baltimore.

Ekvatorn är naturligtvis en viktig del av det här koordinatsystemet, eftersom den representerar nollpunkten för latitudvinkeln, och punkten halvvägs mellan polerna. Ekvatorn är grundplanet för det geografiska koordinatsystemet. Alla sfäriska koordinatsystem definierar ett sådant plan.

Linjer med konstant latitud kallas breddgrader. De spårar upp cirklar på jordens yta, men den enda breddgraden som är en storcirkel är ekvatorn (latitud = 0 grader). Linjer med konstant longitud kallas meridianer. Meridianen som passerar genom Greenwich är nollmeridianen (longitud = 0 grader). I motsats till breddgrader är alla meridianer storcirklar, och meridianer är inte parallella: de korsar varandra på nord- och sydpolen.

Övning:

Vad är longituden för nordpolen? Dess latitud är 90 grader nord.

Det här är en trickfråga. Longituden är meningslös vid nordpolen (och sydpolen). Den har alla longituder samtidigt.