Puntuar l'estratègia

La tasca d'un Taller és molt flexible en quant al tipus d'esquema de puntuació que es pot arribar a utilitzar. Així tenim:

1. Sense puntuar: En aquest tipus de tasca el professorat no s'interessa en l'avaluació quantitativa dels estudiants. Els estudiants fan comentaris sobre els treballs però no els puntuen. El professorat, tanmateix, pot puntuar els comentaris dels estudiants si ho desitja. Aquestes "notes de les notes" formen part de la nota final de cada estudiant. Si el professorat no puntua les avaluacions dels estudiants aleshores no hi haurà notes finals de la tasca.
2. Puntuació acumulativa: Aquesta és la puntuació per defecte. En aquest tipus de tasca la nota de cada avaluació s'obté a partir dels "elements d'avaluació". Cada element hauria de cobrir un aspecte particular de la tasca. Normalment una tasca tindrà entre 5 i 15 elements d'avaluacióper comentar i puntuar, i el nombre real dependrà de la mida i la complexitat de la tasca. Es pot fer una avaluació pels companys amb només un element i té una estratègia avaluadora semblant a la de la Tasca estàndard de Moodle.

   Els elements tenen aquestes tres característiques:

1. La DESCRIPCIÓ de l'element d'avaluació S'hauria d'establir molt clarament quins aspectes de la tasca s'han d'avaluar Si l'avaluació és qualitativa pot ser molt útil detallar què es considera excel·lent, què correcte i què pobre.
2. L'ESCALA de l'element d'avaluació. Hi ha un cert nombre d'escales predefinides que van des del simple Sí/No fins a escales percentuals passant per les multipunt.. Cada element té la seva pròpia escala que cal triar per tal de cobrir totes les possibles variacions de l'element. Observeu que l'escala NO determina la importància de l'element quan es calcula la nota global; per exemple: una escala de dos punts té la mateixa "influència" que una altra de 100 punts si els elements respectius tenen el mateix "pes"
   El PES de l'element d'avaluació. Per defecte els elements tenen la mateixa importància quan es calcula la nota global de la tasca. Però es pot canviar si es dóna als elements més importants un pes més gran que 1, i als menys importants un pes per sota d'1. Canviar els pesos NO afecta a la nota màxima perquè aquest valor es fixa a través del paràmetre Nota màxima de l'avaluació dels companys. Els pesos poden ser valors negatius tot i que aquest aspecte és experimental encara.

3. Marge d'error: En aquest tipus de tasca es puntuen els enviaments amb una escala de tipus Sí/No. La nota es determina per la "Taula de notes" que ens dona la relació entre el nombre d'errors i la nota suggerida. Per exemple, una tasca pot tenir sis items significatius que han d'estar presents, la Taula de notes donarà les puntuacions suggerides si tots 6 són presents, si un és absent, si en manquen dos, etc. Cada ítem, si es desitja, pot tenir factors ponderadors si és que n'hi ha uns de més importants que d'altres. El nombre d'errors és la suma ponderada dels ítems absents. Per defecte cada ítem té un pes de 1. La Taula de notes pot ser no lineal; per exemple, les notes suggerides per a una tasca amb 10 ítems poden ser: 90%, 70%, 50%, 40%, 30%, 20%, 10%, 0%, 0%, 0%. La persona que avalua pot ajustar les notes suggerides fins al 20% de la nota final de l'enviament.
4. Criteris: El tipus d'avaluació més senzill tot i que no necessàriament els més fàcil de plantejar. Els enviaments es puntuen segons un joc de criteris. La persona avaluadora tria quin criteri defineix millor el treball. La nota es determina per una "Taula de criteris" que dona la nota suggerida per a cada criteri. Per exemple, podem establir una tasca amb 5 criteris i els avaluadors hauran de triar un d'aquests cinc criteris per cadascuna de les seves avaluacions De la mateixa manera que a la tasca amb marge d'error l'avaluador pot ajustar la nota suggerida fins al 20% per tal de donar la nota final.