# &kile;-håndbogen

Jonathan
Pechta
Federico
Zenith

    zenith@chemeng.ntnu.no

Jeroen
Wijnhout

    Jeroen.Wijnhout@kdemail.net

&erik.kjaer.pedersen.role;

2003
Jonathan Pechta
2003
2005
Federico Zenith
2005-01-18
1.7
&FDLNotice;

&kile; er en &latex;-kildekodeeditor, en &tex;-skal og en &gnuplot;-grænseflade.

KDE
kdenonbeta
Kile
Latex
Tex

## Forord

### Krav

For at køre &kile;, kræves at du har følgende komponenter installerede i dit system:

- K-desktopmiljøet (&kde;): &kde; er et populær desktopmiljø med åben kildekode.

- Qt: Qt er et C++ udviklingsværktøj som behøves for at kompilere &kile;.

- &latex;: Typesætningsprogram for dokumenter af høj kvalitet. Sandsynligvis har du (eller du ønsker) pakken &tetex;, eftersom du har et Unix-lignende system.

Frivillige pakker

- &kdvi;: DVI-fremviser for &kde;.

- &gnuplot;: videnskabelig plotte-pakke.

- &xfig;: tegneprogram for X-window.

Nogle af disse pakker kan indgå i din Linux-distribution, kontrollér distributionens dokumentation eller installations-cd eller dvd for at tilføje pakken til din computer.

&kile;-projektet omfatter flere binære pakker for &kile; for forskellige distributioner som nemt kan installeres og køres, uden at behøve at kompilere. Kig på &kile;s hjemmeside.

### Tiltænkt publikum

Denne håndbog er beregnet for af hvem som helst, uanset hans eller hendes erfaring med &latex;, &kde;, &kile; eller Linux.

Avancerede brugere læser formodentlig ikke håndbogen, men der tages hensyn til alle forslag om dokumentationen. Hvis du vil bidrage til projektet eller dokumentationen, så konsultér &kile;s netside. Kommentarer om dokumentationen kan sendes til zenith@chemeng.ntnu.no.

Behøver du svar på spørgsmål om &kile;? Har du problemer med kompilering? Vil du gerne se en ny funktion? Den foretrukne måde at spørge om tekniske spørgsmål eller begynde en diskussion, er at bruge vores e-mail-liste: kile-devel@lists.sourceforge.net.

## Indledning

### Basale fakta

#### Om &kile;

&kile; er et integreret &latex;-miljø for &kde;. &kile; giver dig mulighed at udnytte alle funktioner som findes i &latex; i en grafisk grænseflade, hvilket giver dig en nem, umiddelbar og indstillelig mulighed for adgang til alle programmer til at kompilere, efterbehandle, fejlsøge, konvertere og vise &latex;. Du får også meget bekvemme guider, en referencemanual til &latex;, grænseflade til &gnuplot; og &xfig;, og projekthåndtering.

#### Hvad er &latex;

&latex; er et tekstbehandlingssystem som er afledt fra &tex;, et program som oprindeligt udvikledes i 1977 af Donald Knuth, for at hjælpe forfattere med at lave et professionelt layout af sit arbejde, og opnå et resultat som ligner det som en sætter kan opnå. Sætteren er en faglært som formgiver dokumentet ifølge dokumenttypens specifikation. &latex; blev lavet af Leslie Lamport for at give forfattere automatisk sætning, især når det gælder den dyre og møjsomme sætning af matematiske formler og udtryk, som ikke tilfældigt omgives af dollartegn i &latex;. I dag tillader tekstbehandlingsprogrammer alle brugere at være sættere, men hvad man ofte vil have er et dokument som ser godt ud, ikke et som man skal bruge timer på for at det skal se godt ud. &latex; tager sig af denne byrde, og lader dig tænke på dokumentet, ikke layout. Og ja, resultatet ser godt ud!

#### Hvordan udtales det? Hvorfor den mærkelige måde at skrive det på?

Der er en morsom tradition for at pakker som hører sammen med &tex; skal have den mærkeligst mulige udtale og skrivemåde. &tex; er antageligt hentet fra det græske τεχ, med latinske bogstaver tech. Der er mange forklaringer, men den sandsynligste er at &latex; oprindeligt var beregnet til tekniske rapporter, og dens første formål var rigtig og nem sætning af matematiske formler, hvilket på det tidspunkt var en ekstremt dyr, tidsforbrugende og frustrerende opgave.

Udtalen skal være som følger: T som ventet, E som vokalen i let, og X som på tysk ch. Hvis du ikke véd hvordan ch lyder, er det mere eller mindre som en hvæsende kat. I det fonetiske alfabet er symbolet /ç/. Mange rapporterer det anderledes udtalt ach (fonetisk symbol /x/), men jeg har personlig spurgt en græker, og kan bekræfte den første version. Du bør være vidende om at mange anvender den forkerte udtale /teks/ eller /tek/.

Til sidst, i &latex; udtales det første LA som lej: idéen er at selvom ren &tex; er svært, kan selv en nybegynder (på engelsk layman) bruge &latex;-makroer. Så nu véd du det! (Oversætterindskud til danske læsere: Det kunne måske også have noget at gøre med at forfatteren af &latex; hedder Leslie Lamport) > En mindre inspirerende, men mere realistisk forklaring er at det stammer fra Leslie Lamport's efternavn, forfatteren til &latex;. Nu ved du det.

### &latex; 101

&latex; typesætningssystemet ligner andre mærkesprog såsom XML, som bruges til mange dokumenttyper (inklusive det du læser nu), eller HTML, som bruges til netsider. Den generelle idé er at have særlige omgivende nøgleord, som kaldes mærker, som fortæller et program (en tekstbehandling, en browser eller &kile;-oversætteren) hvordan teksten skal præsenteres. &kile; tilbyder dig et betydeligt antal sådanne mærker i menuen LaTeX i menulinjen.

Selvom vi forsøger at give dig en god idé om hvad &latex; er, kan dette ikke være den definitive guide til &latex;. Hvis du vil lære dig &latex; så måske du kan låne en bog på biblioteket. Forfatteren har gode erfaringer med "A Guide to &latex;" af H.Kopka og P. W. Daly, og har den stadigvæk på boghylden.

Som andre mærkesprog har &latex; en indledning, preamble som indstiller de globale kommandoer, såsom papirsstørrelse, sidenummerering, tekstens dimensioner på siden, og en brødtekst, som indeholder dokumentets tekst. Indledningen indeholder i det mindste kommandoerne `\documentclass`, og går forud for brødtekstdelen, som begynder med kommandoen `\begin{document}`, som forudsigeligt afsluttes med kommandoen `\end{document}`.

### &kile;s hovedfunktioner

#### Hurtigstartsguide

Guiden som er indbygget i &kile; er en nyttig funktion til hurtigt at kunne begynde at lave dokumenter med &kile;. Ved at vælge guiden i menulinjen, får du flere forskellige valgmuligheder for at oprette et dokument. På denne måde kan brugere hurtigt angive dokumenttypen de vil oprette, om det er en artikel, en bog, et brev, en rapport eller et tomt dokument. Du kan også direkte indstille valgmuligheder som hører sammen med dokumentet.

Guidens tilvalg:

- Dokumentklasse: vælg typen af dokument du ønsker at lave: Artikel, brev, rapport, bog eller selvdefineret.

- Skrifttypestørrelse: fortæl &kile; hvilken punktstørrelse du ønsker at bruge.

- Papirsstørrelse: vælg størrelse eller stil for papir.

- Tegnsæt: du vil næsten altid ønske at bruge tegnsættene Latin-1 eller UTF-8, så du kan indtaste ord som `naïveté` direkte, og ikke med ASCII-kodningen `na\"\ivet\'e`; der er imidlertid mange muligheder, såsom Latin 5 for tyrkisk.

- Forfatterens navn: Indtast dit navn her.

- Dokumentets titel: Tilføj dokumentets titel her.

- Øvrige tilvalg: dette lader dig indstille yderligere valgmuligheder såsom udskrift, kladde, og andet.

#### Fordefinerede skabeloner

De fordefinerede skabeloner i &kile; er:

- Empty document: Rigtige mænd begynder med begyndelsen!

- Article: Indstiller formatet for en artikel, et dokument kort nok til ikke at behøve at opdeles i kapitler.

- Report : Indstiller formatet for en rapport, et dokument af mellemstørrelse, med for eksempel sidenummerering ved sidens yderkant.

- Book: Indstiller bogformatet, en fuldstændig variant, så kraftfuld at den bruges til at skrive mange universitetslærebøger.

- Letter: Indstiller formatet for et brev, som automatisk kan gøre de irriterende indrykninger som ingen egentlig kan huske.

Nye brugere behøver ikke bekymre sig, denne liste er kun en kortfattet beskrivelse af funktioner og mere opmærksomhed vil blive brugt på at gøre opgaverne færdige i detalje senere i .

#### Syntaksfarvelægning

&kile; ligner programmer som håndterer kildekode og redigering, og farvelægger automatisk kommandoer, tilvalg og objekter som bruges eller misbruges. På den måde gør &kile; det muligt nemt at opdage problemområderne. Hvis du for eksempel ser at store dele af teksten bliver grøn, er det sandsynligt at du har glemt at afslutte en matematisk omgivelse et elle andet sted. Du ville have opdaget det alligevel, ved at resultatet ville have set forfærdeligt ud, men farvelægning sparer virkelig tid og bekymringer.

#### Automatisk komplettering af omgivelser

Automatisk komplettering af omgivelser betyder at når du påbegynder en ny omgivelse ved for eksempel at skrive `\begin{omgivelse}`, tilføjer &kile; automatisk en matchende `\end{omgivelse}`-kommando, med en linje til din tekst imellem. Du kan naturligvis deaktivere funktionen hvis du vil fra Indstillinger Indstil &kile;... Latex.

#### Gå til strukturelement

Alle dokumenter er normalt strukturerede i et hierarki af en type. &latex; lader dig opdele dokumenter i følgende hierarki (part er længst oppe i hierarkiet og subparagraph længst nede):

- \part

- \chapter

- \section

- \subsection

- \subsubsection

- \paragraph

- \subparagraph

Når et dokument betragtes i struktur-visningen, kan du flytte dig mellem elementer ved at klikke på elementet som du vil se.

#### Omvendt søgning

Når du laver din egen &latex;-fil, kan omvendt søgning være til stor hjælp. Når du har oprettet en DVI-fil (DeVice Independent), og klikker med musens midterknap i DVI-viseren, går &kile; til den tilsvarende linje i &latex;-kildekoden.

En DVI er en slags fil som indeholder en beskrivelse af et formateret dokument, sammen med anden information, inklusive skrifttype for tegn, og er almindelig uddata fra &tex; eller &latex;. Et antal værktøjer findes til at vise og udskrive DVI-filer på forskellige systemer og enheder. En DVI-fil kaldes sommetider også for en metafil.

#### Søgning fremad

Når omvendt søgning bruges, associeres valg af objekter i DVI-filen med editoren, så når du klikker i en DVI-fil, går hovedvinduet til det tilsvarende sted i editorens &latex;-kode. Søgning fremad er det nøjagtigt modsatte af dette. Søgning fremad lader dig klikke på en særlig del af teksten i &latex;-koden, og gå til det tilsvarende sted i DVI-viserens vindue.

### Værktøjslinjen: En referenceguide til funktionerne

- Ny: Påbegynd et nyt dokument.

- Åbn: Åbn et nyt dokument.

- Luk: Luk dokumentet.

- Definér dette dokument som 'Hoveddokument': Dette bruges når du arbejder med flere filer. Ved at have et hoveddokument, kan du arbejde nemmere med andre .tex-filer inkluderet i dokumentet.

- Hurtigbyg: Kompilerer al &latex;-kildekode og viser automatisk resultatet, hvis du ikke har fejl i koden.

- Filovervågningstilstand: Denne tilstand "overvåger" DVI-filen for ændringer, og vil ikke starte en ny session med &kdvi; efter Quickbuild.

- Vis logfil: Vis .log-filen, så du kan få øje på fejl.

- Foregående fejl: Går baglæns gennem .log-filen og markerer fejl i kildekoden.

- Næste fejl: Går fremad gennem .log-filen og markerer fejl i kildekoden.

- Stop: stopper nuværende funktion.

- Latex: Kør &latex; for det aktive dokument.

- Vis DVI: Starter DVI-viseren.

- DVI til PS: Konverterer DVI til Postscript (PS).

- Vis PS: Starter Postscriptviseren (PS).

- PDF-Latex: Laver PDF fra &latex;-kildekode, hvis du har et &latex;-hoved.

- Vis PDF: Viser PDF.

- DVI til PDF: Konverterer en DVI til en PDF.

- PS til PDF: Konverterer PS til PDF.

- Latex til HTML: Laver HTML-kode ud fra &latex;-kildekoden.

- Vis HTML: Viser HTML som blev lavet.

- Kdvi fremadsøgning: Gå til siden som svarer til nuværende linje i editoren.

Hvis du kigger på redigeringsværktøjslinjen, ser du tre store dropned-menuer. De er konstruerede for at brugeren hurtigt skal kunne tilføje visse almindelige funktioner til dokumentet. Det første dropned-felt bruges til hurtigt at opdele dokumentet i dele, kapitler, afsnit osv. Tilgængelige kommandoer for at tilføje dele til &latex;-kildekoden er:

- part: højeste afsnitsniveau i et dokument.

- chapter: indleder et nyt kapitel.

- section: laver et nyt afsnit.

- subsection: laver et nyt underafsnit.

- subsubsection: et sekundært afsnit som ligger mellem afsnit og paragraf.

- paragraph: laver en ny paragraf.

- subparagraph: laver en ny delparagraf.

Dropned-feltet der hedder label, bruges til at indsætte objekter i dokumentet, såsom indeks, fodnoter og referencer; de tilgængelige kommandoer er:

- label: en kommando som laver et kapitel, en figur eller et andet element.

- index: laver en indgang i indekset.

- footnote: laver en fodnote i dokumentet.

- ref: anvendes til at henvise til en tidligere defineret etiket, som du kan vælge i en dropned-liste.

- pageref: ligesom ref, men refererer til en side i stedet for et strukturelement.

- cite: laver en reference med data fra en bibliografi.

Etiket dropned-menu
Etiket dropned-menu
Vælg etiket for en reference
Vælg etiket for en reference

Når cite bruges vises et dropned-felt med bibliografipunkter, men hvis du bruger &bibtex; vil dette kun virke hvis filen tilhører projektet. Du kan så bruge &gbib;, &pybliographer; eller gøre i hånden.

Det sidste dropned-felt som hedder tiny, bruges til at indstille tekstens størrelse. Du kan størrelse for hovedteksten, fodnoter, osv. Tilgængelige kommandoer er:

- tiny: mindst.

- scriptsize: meget lille.

- footnotesize: mindre.

- small: lille.

- normalsize: normal.

- large: stor.

- Large: større.

- LARGE: endnu større.

- huge: kæmpestor.

- Huge: størst.

## Kom i gang

### Skriv et &latex;-dokument med &kile; for nybegyndere

Brugere af &kile; har to muligheder når de påbegynder et nyt dokument: de kan bruge Guiden til at begynde på et nyt dokument, vælge hvilken dokumenttype de vil oprette, og valgene såsom tegnstørrelse, papirsstørrelse, osv; ellers kan de indtaste koden i hånden.

                    \documentclass[12pt]{article}
                    \begin{document}
                    Her er en masse tekst kodet med Latex.
                    \end{document}

Hvert dokument i &latex; begynder med kommandoen `\documentclass{Dokumenttype}`, hvis du ikke bruger en ældre &latex;-udgave, hvor kommandoen er `\documentstyle{Dokumenttype}`. For øjeblikket er der to almindelige udgaver af &latex;, som du kan støde på, version 2.09, som bruger `\documentstyle` og version 2ε, som bruger `\documentclass` til at indlede et dokument. Kommandoen `\documentclass` følger altid syntaksen `\documentclass[valgfrit argument]{klasse}`.

Ved at indtaste kodeeksemplet ovenfor fra tekstruden får du følgende udskrift:

                    Her er en masse tekst kodet med Latex.

De kantede parenteser som følger efter kommandoen `\documentclass` indeholder valgmuligheder for kommandoen. Valget `[12pt]` indstiller tegnstørrelsen for artiklen. Hvis du ikke indstiller tegnstørrelsen i begyndelsen, kan du indstille den senere i teksten.

Når du har skrevet kodeeksemplet i feltet ovenfor, skal du kompilere &latex;-kildekoden. Den enkleste måde du kan kompilere &latex; er at bruge Bygge-menuen eller bruge Hurtigbyg-knappen.

Alt2 er hurtigtasten til at kompilere din kildekode.

Du skal gemme kildekoden inden du kan kompilere, &kile; gør dette automatisk for dig.

Hvis dokumentet ikke kompilerede, så tjek loggen for fejl. Når Hurtigbyg-tasten bruges, skal &kdvi;-viseren startes automatisk; hvis den ikke gør det, så kig i loggen.

### Omgivelser

En omgivelse er et stykke af teksten der håndteres anderledes resten af dokumentet. Du laver for eksempel en rapport med tegnstørrelsen 12 punkter, men du har brug for at ændre tegnstørrelsen for nogle få sætninger. Kommandoen `\begin{omgivelse}`, `\huge` og `\end{omgivelse}`, tillader dig midlertidigt at ændre teksten mellem omgivelseskommandoerne så den bliver kæmpestor.

Ændringerne gælder kun fra `\begin{omgivelse}` til `\end{omgivelse}`. Der er ingen begrænsninger for hvor mange ændringer du kan lave indeni en omgivelse.

Der er mange funktioner som du kan tilføje til dokumentet for at gøre det mere læsbart og brugervenligt. Du kan tilføje funktioner såsom specielle skrifttyper, fede typer, kursiv, understregning, osv. i dokumentet, og kommandoerne afsluttes enten med `\end` eller med slutningen på omgivelsen.

- `\begin{emph}` eller `\begin{em}`: Denne kommando gør teksten kursiv, og gælder til koden kommer til kommandoen `\end{em}`, `\end{emph}` eller en anden omgivelse. For at kursivere et ord i en sætning, kan du bruge syntaksen: dette er `\em{min}` sætning.

- `\bfseries{Jeg laver teksten mellem parenteserne om til fed type}`: Kommandoen gør teksten til fed type. Fed type kommandoen fortsætter til en afsluttende parentes findes.

- `\qoute`: for at oprette et citat i dokumentet: indledes det med `\begin{quote}` og det afsluttes med `\end{quote}`.

- `\center`: Centrerer teksten.

- `\verse`: Laver indrykninger af tekst for vers.

- `\itemize`: Laver en punktliste.

### Brug af &kile;

Nu da vi har givet dig en vis baggrund for hvordan man skriver kode ved &latex;-opmarkeringssproget, viser vi hvordan et dokument laves skridt for skridt ved brug af &kile;.

1. Start &kile;.

2. Opret et nyt dokument med Fil Ny Tomt dokument.

3. Vælg Guide Hurtigstart, og vælg derefter et format og indstil det du ønsker i guiden.

4. Når guiden har indtastet noget til tekst, så lav nogle indstillinger for at få dokumentet mere læsbart. Tilføj mindst et citat, noget fed type, en kursivstil og et vers for at se forskellen mellem kommandoerne.

5. Gem filen og giv den navnet `intro.tex`.

6. Byg dokumentet med Alt 2 eller knappen som hedder LaTeX.

7. Vælg Vis Dvi.

8. Kontrollér al din nye tekst.

9. Når du er færdig med at kigge på dokumentet, klik på knappen Vis editor for at gå tilbage til editoren, hvis du bruger den indlejrede fremviser, eller luk visningsvinduet hvis du bruger en separat fremviser..

Det er det hele. Du har netop lavet dit første &latex;-dokument.

Når du har oprettet DVI-filen, kan du udskrive dokumentet eller konvertere det til Postscript eller en PDF-fil hvis du ønsker det. Hav sjov med at eksperimentere!

### DVI-filer

DVI betyder DeVice Independent (enhedsuafhængig). Filerne laves af &tex; eller &latex; for at læses af en driver af en slags på maskinen. Der er mange typer udskrift som kan bruges med DVI, såsom en printer, PDF, Postscript eller maskinens skærm.

#### Vis en DVI-fil

Du har allerede set hvordan man viser en DVI-fil på skærmen ved at bruge knappen Vis DVI i værktøjslinjen.

#### Udskriv en DVI-fil

For at udskrive en DVI-fil, kan du bruge samme proces som du tidligere brugte til at oprette dokumentet (se ). Ved skridt 7, i stedet for at klikke på Vis DVI, så vælg Fil Udskriv i viseren, og hvis printeren er indstillet rigtigtvil du kunne udskrive DVI-filen.

#### Udskriv en DVI-fil manuelt fra en terminal

For at udskrive en DVI-fil manuelt fra en terminal, bruges kommandoen dvips intro.dvi. Kommandoen konverterer din DVI-fil til en postscript-fil. Når filen er konverteret, kan du udskrive den med kommandoen `lpr intro.ps`.

#### Eksport af en DVI-fil

Værktøjslinjen giver mulighed for at eksportere en DVI-fil til andre formater. Når du har oprettet en DVI-fil fra din &latex;-kildekode, vil du kunne eksportere den til det format du vil have ved brug af knapperne i værktøjslinjen.

### Søgning fremad og omvendt søgning mellem &kile; og &kdvi;

#### Søgning fremad

Kommandoen søg fremad bruger &kdvi; og en yderligere fil (yderligere filer kaldes pakker i &latex;) som hedder `srcltx.sty`. Du skal søge blandt dine filer for at kontrollere om `srcltx.sty` indgår i din distribution. Hvis den ikke gør det, skal du hente den; kopiere den til en &tex;-mappe, for eksempel `/usr/share/texmf/tex/latex/srcltx/`, og køre ``texhash`` så &latex; vil vise hvor den er. Så kan du sætte følgende kommando i preamblen:

                    \documentclass[12pt, a4paper]{book}
                    \usepackage[active]{srcltx}
                    \pagestyle{empty}
                    \renewcommand{\baselinestretch}{2}
                    \begin{document}
                    \begin{verse}
                    The KDE \LaTeX\ source code editor &kile; is my favorite.

                    \emph{Because} it is easy to use!
                    \end{verse}
                    \end{document}

Når du har tilføjet pakken `srcltx`, kan du lade &kdvi; være åben. For at udføre en fremadsøgning, placeres markøren på en linje i kildekoden, og klik så på Kdvi Fremadsøgning for at springe til den tilsvarende position i DVI-viserens vindue.

#### Omvendt søgning

Omvendt søgning kan ikke virke hvis ikke:

- `srcltx.sty` er bliver brugt.

- Det er lykkedes at kompilere kildekodefilen.

- &kdvi; ved hvilken editor du vil bruge

Med denne funktion i &kdvi;, vil et museklik på musens midterknap i DVI-dokumentet få &kile; til at åbne det tilsvarende &tex;-dokument og forsøge at gå til den tilsvarende linje. Husk at bede &kdvi; om at bruge &kile; som teksteditor i &kdvi;'s menupunkt Opsætning DVI-valg....

Indstil &kdvi;
Indstil &kdvi;

#### Løsning af fejl

Hvis du forsøger at bruge hurtigbygning, men DVI-viseren ikke åbnes, er der stor chance for at du har en fejl. Hvis du har en fejl, ses det i logfilen eller meddelelsesvinduet, og et sammendrag af fejlen gives.

Logfilen forklarer grunden til fejlen i din kode. I editoren kan du bruge knapperne i værktøjslinjen som hedder Foregående LaTeX-fejl og Næste LaTeX-fejl til at gå mellem forskellige fejl. Logfilen angiver altid på hvilken linje fejlen opstod. For at se linjen hvor en fejl opstod, klikkes på fejlen i logvinduet så vil &kile; tage dig til den linje som svarer til fejlen.

## Påbegynd et nyt dokument

Når du klikker på knapperne i værktøjslinjen for at påbegynde et nyt dokument, vises en dialog som spørger hvilken slags skabelon du vil bruge til at skrive dokumentet. Dine standardvalgene er:

- Tomt dokument

- Brev

- Bog

- Artikel

- Rapport

Hvis du vælger Tomt dokument, kan du enten begynde at skrive dokumentet fra begyndelsen, eller bruge guiden for hurtigt at påbegynde et nyt dokument (se ).

### Skabeloner

Hyppige brugere af &latex; bruger typisk den samme preamble til næsten hvert dokument de bruger. Skabeloner kan oprettes, gemmes og indlæses inde fra &kile; for at gøre det nemmere at starte et nyt dokument.

#### Opret en ny skabelon

For at oprette en ny skabelon, skal du først enten åbne en &tex;- eller &latex;-fil, eller påbegynde en egen fil. &kile; kan oprette en skabelon ud fra et eksisterende dokument ved at åbne det ønskede dokument og vælge Fil Opret en skabelon ud fra dokument.

#### Indstil automatiske erstatninger

Når et nyt dokument laves ved at vælge en skabelon med Fil Ny, erstattes visse tegnkombinationer med data såsom dit navn eller tegnsættet du bruger. Disse variabler kan indstilles under Indstillinger Indstil &kile;.

Når du laver dine egne skabeloner er det nyttigt at vide hvilke tegnkombinationer der erstattes med hvilke skabelonvariabler:

- `$$AUTHOR$$`: Denne streng erstattes med variablen forfatter.

- `$$DOCUMENTCLASSOPTIONS$$`: Denne streng erstattes med variablen dokumentklassetilvalg. Typisk bruges dette som følger: `\documentclass[$$DOCUMENTCLASSOPTIONS$$]{article}`.

- `$$INPUTENCODING$$`: Hvis variablen indtastningstegnsæt er indstillet til, lad os sige `latin1`, erstattes strengen af `\input[latin1]{inputenc}`.

#### Opret en skabelon ud fra guiden

Den enkleste måde at oprette en ny skabelon på er at starte guiden, og derefter at tilføje kommandoer til editoren. Når du har fået dokumentet sat op som du vil have det:

1. Gem filen;

2. Gå til Fil;

3. Vælg Opret skabelon ud fra dokument;

4. Lav alle nødvendige ændringer i skabelonen;

5. Indtast et navn på den nye skabelon;

6. Klik på O.k. for at tilføje skabelonen til menuen.

Næste gang du starter et nyt dokument, kommer du til at kunne vælge din indstillede skabelon i stedet for de almindelige skabeloner.

#### Opret en skabelon ud fra vilkårlig fil

En skabelon kan laves ud fra en hvilken som helst &latex;-fil. Hvis du søger efter en nem måde at indstille en skabelon, så hent en fil du synes om på internettet, og følg samme skridt som angives under .

Du vil for eksempel måske oprette en fuldstændig A0-plakat. Sådanne plakater vises ofte på videnskablige konferencer, og &latex; hjælper dig med at lave en attraktiv plakat som vækker opmærksomhed. Du kan hente en skabelon for A0-plakater på Jonathan Marchinis hjemmeside, men der findes mange flere.Husk at du har brug for pakken `a0poster`, som normalt ikke findes i en almindelig &tetex;-installation, så du vil skulle hente den, kopiere den til en &tex;-mappe, for eksempel `/usr/share/texmf/tex/latex/a0poster/`, og køre ``texhash`` så &latex; ved at den eksisterer. Glem ikke at sætte filens tilladelser så alle kan læse filen.

#### Fjern en skabelon

For at fjerne en skabelon fra &kile;, gør som følger:

1. Gå til Opsætning Fjern skabelon...;

2. En dialog vises hvor alle skabeloner er på en liste: vælg en skabelon;

3. Klik på O.k., så fjernes skabelonen.

Skabeloner markerede med en stjerne (*) kan ikke fjernes uden de rigtige rettigheder.

## Redigér &latex;-dokumenter

Den interne editor som &kile; bruger er &kate;. Kate er en teksteditor lavet for programmører, som har indbygget mulighed for at læse og farvelægge mange forskellige slags tekstfiler, blandt andet &latex; og &bibtex;; du har adgang til mange valgmuligheder for &kate; direkte fra &kile;'s Værktøjer-menu.

For at lære dig mere om &kate;, og dens muligheder, se Kate's håndbog. Brugere af &kile; kan begynde at læse i kapitlet Arbejd med Kate-editoren.

### &latex;-Reference

&kile; har en meget praktisk &latex; mærke-reference, som du har adgang til ved at vælge Hjælp LaTeX Reference. Den indeholder en gennemgående beskrivelse af næsten alle kommandoerne som du måtte bruge i &latex; og deres syntaks.

### Markørbevægelser

For at markere tekst, har du følgende muligheder:

- Hold venstre museknap nede og træk for at markere tekst.

- Klik én gang på et ord for at flytte markøren til et nyt sted.

- Klik to gange på et ord for at vælge hele ordet.

- Klik tre gange for at vælge hele sætningen.

Ved at holde museknappen nede og trække hen over teksten du vil vælge, kopieres den automatisk til klippebordet.

Ved at holde shift-tasten nede og bruge piletasterne kan du vælge dele af kildekoden i editorvinduet.

### Komplettering og matchning af parenteser

Komplettering af parenteser er et visuelt værktøj som editoren bruger til at vise dig hvilke parenteser som passer sammen. Hvis du åbner en fil med filendelsen .tex, og markerer hvilken som helst parentestype, såsom parenteser (), kantede parenteser [] eller tuborgparenteser {}, så farvelægges matchende parentestyper i gult (denne standardfarve kan ændres). Så hvis du for eksempel placerer markøren på en tuborgparentes i `\section{Introduktion}`, ser du farvelægning af `\section{Introduktion}` med standardfarven gul, som viser dig stedet for den indledende og afsluttende parentes.

### Farvelægning

&kile; har mulighed for at lede efter og farvelægge forskellige slags kode. &latex;-kommandoer adskilles for eksempel fra normal tekst, og formler farvelægges også med en anden farve.

### Automatisk komplettering af omgivelser

Når du påbegynder en ny omgivelse ved at skrive `\begin{omgivelse}`, tilføjer &kile; automatisk kommandoen `\end{omgivelse}`, med en linje til din tekst imellem.

Automatisk komplettering kan slås fra i &latex;-afsnittet under Indstillinger Indstil &kile;.

Komplettering af en ligningsomgivelse
Komplettering af en ligningsomgivelse

### Array trylleri

Et af de kedeligste jobs man kan gøre i &latex; er at skrive en matrix eller en tabular-omgivelse. Man skal holde styr på alle elementerne, sikre at omgivelsen er rigtigt formet, og at alting er hvor det skal være. Gode indrykninger hjælper, men der er en nemmere måde: brug &kile;'s Guide-menu. Udover Hurtigstart-muligheden, indeholder den Tabular og Array (brugt i matematiske omgivelser). Du vil så få en matrix-formet inddata-formular som du nemt kan udfylde med dine indgange. Tabbing-valget vil vise dig en simplere menu til opsætning af tabbing-omgivelsen. I alle disse omgivelser, kan du nemt sætte antallet af rækker og søjler, sammen med andre specifikke valgmuligheder.

Indsætning af tabular-omgivelse
Indsætning af tabular-omgivelse

## Specielle mærker i &latex;

### Brug &latex;-mærkebibliotek

&latex; har hundredvis af mærker for symboler og specialtegn. Den nemmeste måde at indsætte et specielt tegn er at bruge sidebjælkemenuen til venstre for redigeringsvinduet.

Sidebjælkens menu
Sidebjælkens menu

For at tilføje et specialtegn, så klik på den type tegn som du vil tilføje. Du kan tilføje følgende typer tegn:

- Relationssymboler

- Græske bogstaver

- Pilesymboler

- Afgrænsere

- Diverse symboler

- Fremmede tegn

### Brug af bibliografiindgange

`\bibitem` er en kommando som bruges til at tilføje en reference til en `thebibliography`-omgivelse i dit dokument. Syntaksen for at bruge `\bibitem` er `\bibitem[etiket]{nøgle}`.

Den valgfrie `[etiket]` er der for at du skal kunne tilføje dit eget etiketsystem for bibliografiindgangen. Hvis ingen etiket angives, tilføjes indgangene i numerisk rækkefølge: [1], [2], [3] osv.

Argumentet `{nøgle}` bruges til at referere og linke kommandoerne `\bibitem` og `\cite` til hinanden og informationen de indeholder. Kommandoen `\cite` indeholder referencen som hører sammen med den ønskede `\bibitem`, som findes i omgivelsen `thebibliography` og indeholder referencedata. Begge samhørende `\bibitem` og `\cite` skal have samme `{nøgle}`; den nemmeste måde at organisere nøgler er efter forfatterens efternavn. Den anden parentes i `thebibliography`-miljøet angiver den længste bibliografireference du forventer at have. Så indsætning af `{foo}` betyder at du kan have en vilkårlig reference kortere end eller så stor som udtrykket `foo`. Angives denne parameter ikke rigtigt, kan det forårsage mindre attraktive indrykninger i bibliografien.

Bibliografien er et separat afsnit adskilt fra hoveddokumentet. Et eksempel på kode for bibliografien ville kunne se ud som følger:

                    \begin{thebibliography}{50}
                    \bibitem{Simpson} Homer J. Simpson. \textsl{Mmmmm...doughnuts}.
                    Evergreen Terrace Printing Co., Springfield, EtStedUSA, 1998
                    \end{thebibliography)

Derefter ville din hovedkildekode indeholde stedet for informationen som har at gøre med dette `\bibitem` ved at bruge `\cite`. Kildekoden ville se cirka sådan her ud:

                    Min tese om filosofien i Simpsons\copyright
                    kommer fra min favoritbog \cite{Simpson}.

Eftersom det ofte er svært at huske den nøjagtige referencenøgle når du har mange referencer, sørger &kile; for en nem måde at indsætte en reference. I Redigér-værktøjslinjen klikkes på det andet dropned-felt i (oftest viser den label) og vælg cite. En liste med alle referencenøgler vises: vælg den rigtige reference, så indsættes den i dokumentet. For at opdatere listen med nøgler, gemmes enten filen eller Redigér Genopfrisk struktur vælges.

Slutproduktet i dokumentets bibliografi ser nu sådan her ud:

`[1] Homer J. Simpson. Mmmmm...kager. Evergreen Terrace Printing Co., Springfield, EtstedUSA., 1998.`

Den nemmeste måde at arbejde med `\bibitem` og `\cite` er at bruge værktøjslinjens dropned-felt som hedder cite. Når du vælger en reference at indsætte, vises en liste med alle `bibitem` som du hidtil har oprettet og du kan vælge referencen fra listen. &kile; kan også samarbejde med &bibtex; editorprogrammer såsom &gbib; og &pybliographer; for at gøre referencer nemmere at lave.

### Brugerdefinerede mærker

&kile; giver dig muligheden for at lave dine egne mærker. Et mærke er ligesom en genvej det starter nogle kommandoer eller skriver ofte brugt tekst. For eksempel bruger Per Smed ofte sætningerne `Jeg foretrækker \LaTeX\ frem for \TeX\` og `Hvad ville jeg have gjort uden Linux?`. For at lave brugerdefinerede mærker til at skrive disse sætninger, vil han gå ind i Bruger Brugermærker Redigér brugermærker; der vil han blive præsenteret for en dialog hvor han kan lave sine egne brugerdefinerede mærker.

Dialogen Redigér brugermærker
Dialogen Redigér brugermærker
Aktivér et brugerdefineret mærke
Aktivér et brugerdefineret mærke

Han vil formodentlig give hvert mærke et navn som klart identificerer det. Navnet som dit mærke får indtastes på linjen markeret Menupunkt og teksten for kommandoen som bruges indtastes i afsnittet Værdi. Når kommandoerne er indtastet, kan de hurtigt bruges i teksten med genvejstasten CtrlShift 1 for det første mærke, for at indtaste `Jeg foretrækker \Latex\ frem for \Tex\` og CtrlShift 2 for at indtaste `Hvad ville jeg have gjort uden Linux?`.

#### Pladsholdere i brugerdefinerede mærker

Der er nogle pladsholdere du kan bruge i brugerdefinerede mærker: de er `%S`, `%M`, og `%C`.

- `%S`: vil blive erstattet med kildekodens filnavn.

- `%M`: Dette står for markeret tekst, hvor den markerede teksten indsættes når et brugerdefineret mærke bruges.

- `%C`: Dette er stedet hvor markøren placeres efter et brugerdefineret mærke er brugt.

For at vise hvordan det virker, lad os antage at vi har et brugerdefineret mærke som indeholder værdien `\bfseries{%M}{%C}`, og et tekstafsnit er markeret som skal forvandles til fed type. Altså markerer vi teksten `Jeg elsker fredage`, anvender det brugerdefinerede mærke ved at trykke på CtrlShift1 og får teksten `\bfseries{Jeg elsker fredage}` med markøren placeret efter teksten.

## Brug af byggeværktøjer

### Kompilering, konvertering and visning

For at se resultatet af dit arbejde, skal du først kompilere kilden. Alle byggeværktøjerne er grupperet tæt sammen i Byg Kompilér, Byg Konvertér, og Byg Vis-menuerne.

For at kompilere din kildekode for skærmfremvisere såsom &kdvi;, andre DVI-fremvisere eller yderligere konvertering, kan du bruge genvejen Alt2. Så kan du se DVI-filen ved brug af din standardfremviser med Alt3, konvertere DVI til en PS-fil med Alt4, og se PS-filen med Alt5.

#### &bibtex;

Hvis du bruger &bibtex; til dine indgange i bibliografien, skal du følge en bestemt kompileringsmetode.

1. Kør &latex; med Alt2.

2. Kør &bibtex; med Alt-: dette vil kompilere bibliografifilen.

3. Kør &latex; igen to gange for at inkorporere den kompilerede bibliografiske information, og for at få referencer og krydsreferencer rigtige.

Du kan også se &bibtex;-filen med din foretrukne &bibtex;-editor (for eksempel &gbib;) ved at vælge Byg Vis Vis Bibtex; du kan ændre din standard &bibtex;-viser med Værktøjer Indstil Kile...Værktøjer.

#### MakeIndex

Hvis du bruger &makeidx;-pakken til at lave et endeligt, alfabetisk indeks for dit dokument, skal du også følge et bestemt kompileringsmønster.

1. Kør &latex; med Alt2.

2. Lav indekset med Alt=: dette vil kompilere indeksfilen.

3. Kør &latex; igen, for at inkorporere den kompilerede indeksinformation.

#### MetaPost

Hvis du ønsker at kompilere dit dokument med MetaPost, et program til at tegne billeder, kan du gøre det med Byg Kompilér Mpost.

#### PDF&latex;

Der er også en anden måde at kompilere dit dokument, hvis du ønsker en PDF: du kan køre PDF&latex;, det vil kompilere kilden direkte til en PDF-fil, med Alt6: du kan så se den kompilerede fil ved at trykke på Alt7.

Alternativt, kan du konvertere en PS til en PDF med Alt8, eller direkte en DVI til en PDF med Alt9.

Brug af PDF&latex; i stedet for &latex; er måske blot et spørgsmål om enkelthed eller vane, men sommetider vil de to programmers opførsel være forskellig.

#### &latex;2HTML

Endelig vil du måske publicere dit arbejde på internettet og ikke blot på papir. Du kan så bruge latex2html-programmer, der kan kaldes fra &kile;'s menu Byg Konvertér LaTeX til HTML. Resultatet vil blive placeret i en undermappe til din arbejdsmappe, og du vil kunne se resultatet af konverteringen ved at vælge menupunktet Byg Vis Vis HTML.

#### Videresend kommandolinjeflag

Hvis du ønsker at angive nogle særlige kommandolinjeflag til værktøjerne for at kompilere, konvertere eller vise dine filer kan du indstille deres kald i Opsætning Indstil Kile Værktøjer.

### Grafiske filformater

PDF-&latex;, når det bruges med pakken `graphics` eller `graphicx`, kan kompilere PNG og JPG til PDF-filen på rigtig måde, men den kan ikke håndtere EPS-filer. Omvendt så understøttes EPS af processen at kompilere DVI og konvertere til PS og PDF, men ikke PNG og JPG. For at komme forbi denne irriterende løkke, hvis du både har EPS-filer og PNG- eller JPG-filer, er der et antal muligheder:

- Du kan konvertere EPS-filer til PNG eller andre formater med værktøjer såsom Gimp, og bruge PDF-&latex;.

- Du kan konvertere den anden vej, og bruge &latex; med PS-PDF konvertering. Dette er ikke altid en god idé, eftersom en EPS-indkapsling af JPG- eller PNG-filer kan give større EPS-filer, som på sin side giver unødigt store dokumenter; Dette afhænger dog meget af grafikprogrammet som du bruger, eftersom EPS kan indkapsle anden grafik, men alle programmer understøtter ikke dette perfekt; nogle kunne rent faktisk forsøge ay bygge dit JPG-billede med vektorer og forskellig slags script, hvilket vil resultere i gigantiske filer. Et simpelt program der udfører denne proces korrekt er jpg2ps.

- Hvis du behøver en fil i PS-format, men har JPG- eller PNG-grafik, kan du også blot bruge PDF-&latex;, og derefter kommandolinjeprogrammet pdftops, eller endnu bedre, implementere et eget brugermærke (se ).

Brug den rigtige fil til den rigtige slags grafik!

- EPS er et slags grafisk vektorscriptsprog, som beskriver alle linjer og punkter som grafen består af; det ser godt uf selv når det forstørres udover sin standardstørrelse, og passer bedst til diagrammer og vektorgrafik som er lavet direkte i EPS, som ser meget klar og skarp ud, selv mens der holdes en meget lille filstørrelse.

- PNG (eller den forældede GIF) er et filformat uden tab, med god komprimering og kvalitet. Det er meget godt til diagrammer, skannede tegninger, eller noget hvis skarphed skal beholdes. Det er sommetider for meget af det gode når det bruges til fotografier.

- JPEG er et format med tab, som komprimerer billeder bedre end PNG til prisen af et vist tab af detaljer i billedet. Det har ofte ingen betydning for fotografier, men kan forårsage dårlig kvalitet for diagrammer eller tegninger, og det kan få visse tynde linjer til at forsvinde helt. I disse tilfælde, brug EPS eller PNG.

Men husk altid: Skidt ind, skidt ud! Ingen konvertering kan få et dårligt billede til at blive godt.

### Hoveddokument

At definere dokumentet som hoveddokument gør, at du kan arbejde med forskellige filer, hvilket giver et overliggende dokument (eller hoveddokument) og underliggende dokumenter som udgør et helt værk. Efter at have defineret hoveddokumentet, med tilsvarende kommando i menuen Indstillinger, gælder alle kommandoer i menuen Værktøjer kun dette dokument, selv når du arbejder i det underliggende dokument. Du kan til og med lukke hoveddokumentet.

### Fejlhåndtering

Efter du har kompileret noget, kigger &kile; på de fejlmeddelelser som &latex; genererede. Hvis der er nogle fejl eller advarsler, rapporteres de i vinduet Log/meddelelser. Man kan tage et nærmere kig på meddelelserne ved at vælge Byg Vis log, eller med genvejstasten Alt0. Den generede log vises så i vinduet Log/meddelelser, med fejl og advarsler markerede.

Vis loggen
Vis loggen

Du kan nemt springe fra en meddelelse i logfilen til en anden, ved at bruge menuvalgmulighederne Byg Næste/Foregående Latexfejl/advarsel, eller ved at bruge de tilsvarende knapper i værktøjslinjen.

For at gå til linjen i &latex;-kildekoden hvor fejlen eller advarslen opstod, klikkes på fejlen eller advarslen i vinduet Log/meddelelser. &kile; viser automatisk linjen som forårsagede fejlen.

### Brug af overvågningsfil-tilstand

Når du starter Hurtigbyg-kommandoen vil en fremviser af en slags normalt blive kaldt efter kompileringen. Hvis du ikke bruger en indlejret fremviser, vil et nyt vindue blive åbnet hver gang.

Hvis du er ved at justere udseendet af dit dokument, så starter du måske Hurtigbyg meget tit, og får mange fremviservinduer åbne på din desktop; for at undgå denne forvirring, kan du aktivere Overvåg fil-tilstand, som vil forhindre Hurtigbyg i at starte en fremviser.

For øjeblikket understøtter &kdvi; kontinuert opdatering af den viste DVI-fil, men &kghostview; er ikke så perfekt: for at opdatere dokument efter kompilering, vil su skulle ændre side, og antallet af sider vil ikke blive ændret i &kghostview;'s visualisering.

Denne tilstand duer selvfølgelig ikke med indlejrede fremvisere, da du skal lukke dem alligevel for at komme tilbage til at redigere dokumentet og kompilere igen.

## Navigering i &latex;-kildekoden

### Brug af strukturvisning

Strukturvisning viser hierarkiet for dokumentet som laves i &kile;, og lader dig hurtigt navigere i det, og vise dets dele. For at navigere i dokumentet er alt du behøver at gøre at venstreklikke på en etiket, et kapitel, et afsnit, et delafsnit, osv., så kommer du til begyndelsen af det tilsvarende område.

Hvis du inkluderede en separat &latex;-fil i din kilde ved brug af mærkerne `\input` eller `\include`, vil disse filer blive refereret til i iStrukturvisningen; et dobbeltklik på deres navne gør at &kile; får den inkluderede fil frem i redigeringsvinduet.

Hierarki-træet har også en adskilt gren for etiketter der bruges i teksten

Brug af strukturvisning
Brug af strukturvisning

#### Opdatering af strukturvisningen

For at opdatere strukturvisningen kan du enten gå til bruge Redigér Genopfrisk struktur, eller du kan gemme dokumentet, hvilket vil få &kile; til at opdatere sin Strukturvisning.

### Bogmærker

Bogmærker er brugerens reference til et tekststykke eller en linje inde i &kile;-miljøet. For at bruge et bogmærke markeres en vis linje i dokumentet som du vil kunne komme tilbage til, og derefter trykke på Ctrl B, så vil &kile; tilføje et bogmærke på linjen. Alternativt kan du også tilføje et bogmærke ved at markere en linje og vælge menupunktet der hedder Bookmærke Slå bogmærke til og fra.

For at fjerne alle bogmærker, vælges Bogmærker Ryd bogmærker.

## Projekter

### Arbejde med projekter

I &kile;, kan du oprette og arbejde med projekt-filer. Et projekt er en gruppe af &latex;- eller &tex;-dokumenter, eller andre dokumenter der indeholder information der bruges til at bygge det fuldstændige dokument. Et typisk eksempel ville være et dokument som består af flere kapitler, skrevet i forskellige `.tex`-filer; alle inkluderet i et projekt, for at gøre hele dokumentet nemmere at håndtere. Du kan også opbevare filer som ikke er kildekode, såsom grafik i et projekt. Projektets specifikation opbevares i en særlig fil, med filendelsen .kilepr.

Et projekt tilføjer følgende funktioner:

- Du behøver ikke at angive hoveddokument, &kile; gør dette automatisk.

- Projektfiler kan nemt arkiveres sammen.

- Visningen Filer og projekt viser hvilke filer der er inkluderet i projektet.

- Efter et projekt er åbnet, genoprettes alle filer som tidligere var åbne med oprindelig kodning og farvelægning.

### Opret et projekt

For at oprette et projekt, vælges Projekt Nyt projekt.... Du bliver bedt om at give følgende information for at kunne oprette projektet:

- Projektets navn.

- Projektfilens navn med filendelsen .kilepr.

- Filnavn.

- Type af fil som laves: tomt dokument, artikel, bog, brev, rapport.

Når du udfylder filnavn-feltet skal du inkludere en relativ sti fra der hvor .kilepr projektfilerne opbevares til filen.

### Brug af Fil- og projektvisning

Visningen Filer og projekt vises med en knap som er i sidebjælkemenuen. Fra denne visning kan du se projektets struktur, filerne i projektet og navnet på filen .kilepr som opbevarer projektinformationen. Tilføje filer, fjerne filer, eller ændre tilvalg i projektet gøres via visningen Filer og projekt.

Fil- og projektvisning
Fil- og projektvisning

### Tilføje og fjerne filer

For at tilføje en fil til projektet, åbnes en hvilken som helst &tex;-fil, der højreklikkes på navnet i visningen Filer og projekt og Tilføj til projekt vælges. Hvis du har flere åbne projekter, må du vælge projektet hvor filen skal tilføjes i en dialog.

Eller hvis du har flere filer som skal tilføjes til projektet, kan du vælge projektet i visningen Filer og projekt, højreklikke og derefter vælge Tilføj filer. Du får så mulighed for at vælge filerne i en dialog.

Du kan også højreklikke på projektets navn i Filer og projekt, og derefter vælge Tilføj filer... for at få en filvalgsdialog frem.

Tilføj en fil til et projekt
Tilføj en fil til et projekt

For at fjerne en fil fra et projekt, højreklikkes den og så vælges Fjern fil. Dette sletter ikke selve filen, men fjerner den blot fra listen med filer som registreres med filendelsen .kilepr.

### Ændring af projektets indstillinger

&kile; har kun nogle få tilvalg som kan indstilles for projektet. For at ændre dem, højreklikkes på projektets navn og Projekttilvalg vælges, så får du mulighed for at ændre:

- Projektets titel.

- Arkiveringskommandoen.

- Filendelser som genkendes for andre filer end kildekodefiler.

- Tilvalget at bruge filendelser som regulære udtryk.

#### Arkivering af dit projekt

&kile; tillader dig nemt at sikkerhedskopiere projektet ved at opbevare alle sine filer i et eneste arkiv (ofte kaldet en tarball). For at arkivere projektet, højreklikkes på dets navn i visningen Filer og projekt, eller vælg Projekt Arkivér.

Normalt tilføjes alle filer i et projekt til arkivet. Hvis du ikke vil tilføje en vis fil til arkivet, højreklikkes den i visningen Filer og projekt og tilvalget Inkludér i arkiv afmarkeres.

Arkiveringskommandoer er simple skalkommandoer som køres fra projektmappen (hvor filen .kilepr er). Nogle pladsholdere kan bruges når arkiveringskommandoen indskrives:

- `%S`: Dette erstattes med filnavnet på projektfilen (uden endelsen .kilepr)

- `%F`: Denne kommando bruges til at erstatte listen af filer som skal indgå i arkivet.

#### Udvidelser for andre filer end kildekodefiler

Filer som ikke er kildekode, er filer såsom billeder, PDF- eller Postscript-filer, osv. som skal tillhøre projektet, men ikke er kildekodefiler med endelsen .tex. Du har mulighed for at bruge egne regulære udtryk for at matche filer som ikke er kildekode.

### Lukning af et projekt

For at lukke et projekt, vælges visningen Filer og projekt i den lodretteværktøjslinje, der højreklikkes på projektnavnet, og Luk vælges. Dette vil lukke projektet, alle filer som hører sammen med det, og desuden tilføjes projektet som du netop lukkede til dropned-feltet Åbn seneste projekt... i menuen Projekt.

## Sæt dokumentets tegnsæt

&kile;'s editor tillader dig at læse, konvertere og indstille teksten til det tegnsæt som dokumentet behøver. Det giver dig mulighed for at bruge bogstaver og symboler som ikke er standard. Du kan for eksempel bruge tegn med accent for italiensk, fransk og æøå for dansk. Valg at tegnsæt for et dokument kan gøres på tre måder:

- En måde at angive kodningen er at bruge dropned-feltet Sæt tegnsæt, som er længst nede i sidebjælkevisningen Åbn fil.

- En anden måde er at bruge undermenuen Vis Angiv tegnsæt.

- En tredje måde at angive tegnsættet for dokumentet er at vælge det når du bruger guiden til at oprette et nyt dokument.

&latex; selv forstår kun ASCII, et meget begrænset sæt af tegn, så du har ikke mulighed for at bruge bogstaver med accent eller specialtegn direkte. For at bruge bogstaver med accent, lavede &latex; en bestemt syntaks for at komme uden om problemet og kunne inkludere sådanne tegn, f.eks. `\ae` for `æ`. Der er en pakke til at hjælpe dig med dette, som hedder inputenc, som kan indsættes i preamblen med `\usepackage[latin1]{inputenc}`, hvor det valgfrie argument er tegnsættet som du vil bruge (i de fleste tilfælde `latin1`). Dette beder &latex; om at oversætte alle `æ` i dokumentet til `\ae`. Kig venligst i dokumentationen for inputenc for mere information om dette. Sidst men ikke mindst: husk at sikre dig at filen virkelig er kodet med det tegnsæt du angiver til inputenc!

Valg af kildekodefilens tegnsæt
Valg af kildekodefilens tegnsæt

Mængden af forskellige tegnsættabeller har givet problemer for mange programmer: for eksempel kan du ikke skrive et kursus i tyrkisk på fransk uden at tabe et af sprogenes særlige tegn. Der er almindelig enighed om at alle, før eller senere, vil skifte til Unicode. Der er mange implementeringer af Unicode, og UTF-8 er den mest vellykkede på Linux. Windows® forlader sig på det mere uhåndterlige og mindre fleksible ucs-2. Visse distributioner, såsom RedHat, er allerede begyndt at indstille tegnsæt til utf-8 som standard, og derfor kan det være meget interessant at bruge `utf-8`-argumentet med pakken `inputenc`.

De dårlige nyheder er at det endnu ikke indgår i &tetex; mens dette dokument skrives. De gode nyheder er at der findes en &latex;-pakke som kan gøre præcis dette, og du kan selv installere den.

### Pakken &ucs;

Du kan hente &ucs;-pakken fra hjemmesiden for Unicode støtte for &latex; af Dominique Unruh fra universitetet i Karlsruhe.

For at installere den, pakkes den hentede fil op og det ukomprimerede indehold flyttes til en mappe som &tex; kan se. Du vil for eksempel kunne bruge `/usr/share/texmf/tex/latex/ucs/` (sørg dig at den virkelig er din søgesti i $`TEXMF`, eftersom den sommetider ændres afhængig af distributionen du bruger.) Gør mappen læsbar af alle hvis den ikke allerede er det, og undermapperne kørbare, med `chmod`. Du skal udføre alle handlinger som systemadministrator, så vær forsigtig.

Når du er klar, startes kommandoen `texhash` for at få &tex; til at gennemse sine filer, og forhåbentlig finde den nye pakke. Kig i pakkedokumentationen for detaljer, men generelt behøver du intet mere end at indstille følgende i indledningen:

                    \usepackage{ucs}
                    \usepackage[utf8x]{inputenc}

### Støtte for kinesisk, japansk og koreansk (&cjk;)

At tilføje støtte for sprog med ideogrammer er ret besværligt. Når du har gjort det, fungerer det dog rigtigt godt. Foruden at installere pakker, behøves et vist ekstra indstillingsarbejde at udføres.

Din Linux-distribution har måske allerede pakken &cjk; klar for dig, så du kan blive sparet for besværet med at installere alt selv. Tjek dette inden du går videre!

Muligheden for at bruge &ucs;-pakken til at skrive korte stumper med &cjk;-tekst findes, men det har alvorlige begrænsninger eftersom det ikke håndterer blandt andet nye linjer. Vi installerer i stedet den fuldstændige &cjk;-&latex;-pakke og får det til at fungere både for &latex; og PDF &latex;. Meget af materialet er inspireret af Pai H. Chous side om hvordan PDF &latex; indstilles.

1. Hent pakken &cjk;. Kopiér de udpakkede filer til en passende undermappe under $`TEXMF`, ligesom du gjorde med pakken &ucs; tidligere (se ). Filerne pakkes op i mappen `CJK/X_Y.Z`. Det er ikke vigtigt at flytte dem, selvom det dog bliver nemmere at vedligeholde.

2. Nu skal du hente en skrifttype som understøtter alle &cjk;-tegn som du behøver. Du kan vælge en hvilken som helst `.ttf`-fil som dækker dem, men i den her gennemgangen bruger vi Cyberbit. Pak filen op og omdøb `Cyberbit.ttf` til `cyberbit.ttf`, eftersom store bogstaver kan forvirre systemet.

   Placér `cyberbit.ttf` i en mappe sammen med `Unicode.sfd`, og opret filerne `*.tfm` og `*.enc` med kommandoen `$ ttf2tfm cyberbit.ttf -w cyberbit@Unicode@`. Af en eller anden grund laver dette ikke altid de hundredevis af filer som det skal. Hvis dette er tilfældet, kan du hente både `*.tfm` og `*.enc` filerne.

   Placér `.tfm`-filerne i en passende mappe, såsom `$TEXMF/fonts/tfm/bitstream/cyberbit/`, `.enc`-filerne kan installeres i `$TEXMF/pdftex/enc/cyberbit/`.

3. Nu behøver vi en map-fil til at knytte `.enc`-filerne sammen med skrifttypen. Hent `cyberbit.map` og installér den i `$TEXMF/pdftex/config/`.

4. Hent en anden fil, `c70cyberbit.fd`, og placér den i en passende mappe. Du kan for eksempel vælge `$TEXMF/tex/misc/`.

5. Den sidste fil vi skal oprette er en Postscript Type 1 skrifttype, som behøves for at læse DVI-filer som laves med &latex;. Kør kommandoen `$ ttf2pfb cyberbit.ttf -o cyberbit.pfb` og kopiér resultatet `cyberbit.pfb` til en mappe såsom `$TEXMF/fonts/type1/cyberbit/`.

6. Lad os nu placere `cyberbit.ttf` blandt skrifttyperne hvor &latex; kan finde den. Du kunne placere den i et mappe som hedder `$TEXMF/fonts/truetype/`.

7. Tjek indstillingsfilen som du finder med `$TEXMF/web2c/texmf.cnf`, og sørg for at linjen som nævner `TTFONTS` ikke er bortkommenteret og peger på mappen hvor du gemte `cyberbit.ttf`.

8. For at gøre det muligt for PDF &latex; at bruge dine &cjk;-skrifttyper, er det nødvendigt at tilføje en linje i indstillingsfilen `$TEXMF/pdftex/config/pdftex.cfg`. Tilføj `map +cyberbit.map` i filen for at gøre indstillingen af PDF &latex; færdig.

9. For at indstille &latex; så du kan lave DVI-filer med &cjk;-tegn, skal du tilføje en linje i filen `ttfonts.map`. Filen kan findes i en mappe som hedder `$TEXMF/ttf2pk/`, men du skal formodentlig lede efter den. Tilføj linjen `cyberbit@Unicode@ cyberbit.ttf` i den.

10. Nu behøver du kun at køre `texhash` så skulle systemet være klart.

For at teste om din indstilling er rigtig, kan du forsøge at kompilere denne testfil.

#### Fejlsøgning af &cjk;

Der er mange ting som kan gå galt når &cjk;-understøttelse tilføjes manuelt. Hvis noget ikke synes at virke, kan følgende checkliste hjælpe dig:

- Eftersom du kører &latex; som en bruger og ikke som systemadministrator, skal du naturligvis tillade almindelige brugere at få adgang til de nye filer. Sørg for at der er adgang til alle mapper og filer med kommandoen `chmod`.

- Hvis &latex; skriver DVI uden problemer, men du ikke kan vis dem, skyldes det næsten helt sikkert et problem med de automatisk oprettede `*.pk`-skrifttyper. Det er meningen at de skal laves i farten når en DVI-fil vises, men det kan mislykkes af et antal forskellige grunde: kontrollér først i `ttfonts.map` for dine egne linjer. Det kan dog ske at kommandoen `ttf2pk`, som oftest kaldes af DVI-fremviseren, er kompileret uden støtte for bibliotekerne kpathsea. Hvis dette er tilfældet, nævner `$ ttf2pk --version` ikke kpathsea. Eftersom støtte for disse biblioteker er nødvendigt, skal du finde en ny pakke eller kompilere om FreeType 1 selv.

#### Hvordan indtaster man &cjk; med Unicode?

Der er et antal forskellige indtastningsprogrammer, og valget kan afhænge af hvad du personligt foretrækker. Forfatternen bruger Skim, en overførsel af programmet Scim til &kde;. Kig i din distributions dokumentation for at finde ud af hvordan man installerer disse programmer. Indstilling af sådanne programmer kan også være besværligt. I tilfældet Skim skal du definere miljøvariablen `XMODIFIERS="@im=SCIM"` inden du starter X.

## Medvirkende og licens

&kile; er en brugervenlig &latex;/&tex;-kildekodeeditor med åben kildekode. Den kører på system med &kde;'s desktopmiljø installeret. &kde; er tilgængelig for flere arkitekturer med Linux installeret. &kile; er også en del af Fink-projektet, hvilket betyder at du også kan køre &kile; en Mac med OS-X.

Mange tak går til de som anstrenger sig for at &kile;-projektet skal kunne fortsætte, og de mange timers bidrag som kommer fra dem som giver af deres tid for at udvikle værktøjer som vi alle kan bruge under GNU-licensen. Her er en kort liste over de programmører, redaktører, oversættere, forfattere, testere, pakkere, net-udviklere og brugere som har gjort dette projekt muligt.

Program ophavret 2003 og nuværende udvikler Jeroen Wijnhout Jeroen.Wijnhout@kdemail.net

Program ophavsret 2002-2003 Pascal Brachet

&kile; indeholder kildekode fra det frie (GPL) program Xgfe (X Windows GUI forende for &gnuplot;), Ophavsret © 1998 David Ishee

Dokumentation ophavsret © 2003 Jonathan Pechta, 2003-2005 Federico Zenith

Bidrag fra: Rob Lensen, Roland Schulz, Michael Margraf

Mange tak til alle de involverede.

&underFDL; &underGPL;

&documentation.index;