FreeBSD kézikönyv
Előző | Fejezet 31. Egyéb haladó hálózati témák | Következő

# 31.6. Linkek összefűzése és hibatűrése

Írta: Andrew Thompson.

## 31.6.1. Bevezetés

A lagg(4) felület lehetővé teszi, hogy több hálózati felületet egyetlen virtuális felületként fűzzünk össze, és ezzel egy hibatűrő és nagysebességű összeköttetést alakítsunk ki.

## 31.6.2. Működési módok

failover

  Csak az elsődlegesként kijelölt porton keresztül fogad és küld adatokat. Amikor ez az elsődleges port elérhetetlenné válik, a következő aktív portot fogja használni. Az elsőként felvett felület válik automatikusan az elsődleges porttá, és az utána felvett összes többit pedig csak hiba esetén használjuk.

Cisco® Fast EtherChannel®

  A Cisco Fast EtherChannel (FEC) technológia támogatása. Ez egy statikus beállítás, és nem egyezteti az összefűzést a többiekkel vagy a linkek felügyeletéhez nem vált kereteket. Ha a switch támogatja az LACP használatát, akkor inkább azt válasszuk.

  A FEC a kimenő forgalmat a fejlécekben szereplő protokollok alapján számolt hasítókóddal próbálja szétosztani az aktív portok között, és tetszőleges aktív porton fogad beérkező adatokat. Az említett hasítókódban egy Ethernetes forrás- és célcím szerepel, valamint ha elérhető, akkor egy VLAN címke, illetve az IPv4/IPv6 forrás- és célcím.

LACP

  Az IEEE® 802.3ad Link Aggregation Control Protocol (LACP) és a Marker Protcol támogatása. Az LACP megpróbálja egyeztetni a többi géppel az összefűzhető linkeket egy vagy több csoportban (Link Aggregated Group, LAG). Mindegyik ilyen csoportban ugyanolyan sebességű portokat találunk, full-duplex működési módban. A forgalmat így a legnagyobb összsebességgel rendelkező csoportban megtalálható portok között osztja el, ami a legtöbb esetben az összes portot magában foglaló csoport. A fizikai konnektivitás megváltozása esetén a linkek összefűződése igen gyorsan alkalmazkodik az új konfigurációhoz.

  Az LACP a kimenő forgalmat az aktív portok között osztja szét fejlécekben szereplő protokollok alapján számolt hasítókóddal, és bármelyik aktív portról fogad bejövő forgalmat. A hasítókódban megtalálható az Ethernetes forrás- és célcím, valamint ha elérhető, akkor a VLAN címke, illetve az IPv4/IPv6 forrás- és célcímek.

Loadbalance

  Ez a FEC mód másik neve.

Round-Robin

  A kimenő forgalmat egy körkörös (Round-Robin) elvű ütemezővel osztja szét az aktív portok között és tetszőleges aktív portról fogad bejövő forgalmat. Ez a működési mód megsérti az Ethernet keretek rendezését és csak nagy körültekintés mellett alkalmazzuk.

## 31.6.3. Példák

Példa 31-1. LACP alapú összefűzés egy Cisco® switch-csel

Ebben a példában egy FreeBSD-s gép két felületét kapcsoljuk össze switch-csel egy egyszerű terhelés-kiegyenlítéssel és hibatűréssel beállított linken keresztül. Mivel az Ethernet keretek sorrendje döntő fontosságú, ezért a két állomás között egyazon fizikai linken zajló forgalom maximális sebességét az adott felület kapacitása korlátozza. A küldési algoritmus a lehető legtöbb információ alapján próbálja egymástól megkülönböztetni a forgalmakat és elosztani ezeket a rendelkezésre álló felületek között.

A Cisco switch-en vegyünk fel a `FastEthernet0/1` és `FastEthernet0/2` interfészeket az `1` csoportba (channel group):

    interface FastEthernet0/1
     channel-group 1 mode active
     channel-protocol lacp
    !
    interface FastEthernet0/2
     channel-group 1 mode active
     channel-protocol lacp

A FreeBSD-s gépen pedig a `fxp0` és `fxp1` használatával hozzunk létre a lagg(4) interfészt:

    # ifconfig lagg0 create
    # ifconfig lagg0 up laggproto lacp laggport fxp0 laggport fxp1

Ellenőrizzük a felület állapotát:

    # ifconfig lagg0

A ACTIVE jelzésű, vagyis aktív állapotú portok az összefűzéshez kialakított csoport azon tagjai, amelyeknél felépült a kapcsolat a távoli switch felé és készen állnak a küldésre és fogadásra. Ha az ifconfig(8) programtól részletesebb kimenetet kérünk, akkor láthatjuk a csoportok azonosítóit is:

    lagg0: flags=8843<UP,BROADCAST,RUNNING,SIMPLEX,MULTICAST> metric 0 mtu 1500
            options=8<VLAN_MTU>
            ether 00:05:5d:71:8d:b8
            media: Ethernet autoselect
            status: active
            laggproto lacp
            laggport: fxp1 flags=1c<ACTIVE,COLLECTING,DISTRIBUTING>
            laggport: fxp0 flags=1c<ACTIVE,COLLECTING,DISTRIBUTING>

A `show lacp neighbor` paranccsal kérdezhetjük le a portok állapotát:

    switch# show lacp neighbor
    Flags:  S - Device is requesting Slow LACPDUs
            F - Device is requesting Fast LACPDUs
            A - Device is in Active mode       P - Device is in Passive mode

    Channel group 1 neighbors

    Partner's information:

                      LACP port                        Oper    Port     Port
    Port      Flags   Priority  Dev ID         Age     Key     Number   State
    Fa0/1     SA      32768     0005.5d71.8db8  29s    0x146   0x3      0x3D
    Fa0/2     SA      32768     0005.5d71.8db8  29s    0x146   0x4      0x3D

Részletesebb kijelzést a `show lacp neighbor detail` paranccsal kaphatunk.

Példa 31-2. A hibatűrés beállítása

A hibatűrési mód arra alkalmas, hogy amikor az elsődleges porton elvesztjük a kapcsolatot, helyette egy másodlagos interfész használatára tudunk áttérni. Hozzuk létre és állítsuk be a `lagg0` interfészt, ahol az `fxp0` legyen a főinterfész, az `fxp1` pedig a tartalék interfész:

    # ifconfig lagg0 create
    # ifconfig lagg0 up laggproto failover laggport fxp0 laggport fxp1

Az így létrejövő interfész nagyjából az alábbi lesz, ahol eltérés a MAC-cím és az eszköz neve:

    # ifconfig lagg0
    lagg0: flags=8843<UP,BROADCAST,RUNNING,SIMPLEX,MULTICAST> metric 0 mtu 1500
            options=8<VLAN_MTU>
            ether 00:05:5d:71:8d:b8
            media: Ethernet autoselect
            status: active
            laggproto failover
            laggport: fxp1 flags=0<>
            laggport: fxp0 flags=5<MASTER,ACTIVE>

A forgalom kezdetben az `fxp0` felületen keresztül érkezik és távozik. Ha az `fxp0` felületen valamiért megszakadna a kapcsolat, helyette az `fxp1` lesz az aktív link. Ha később helyreáll a kapcsolat az elsődleges felületen, akkor újra az lesz aktív link.

Példa 31-3. Hibatűrés beállítása vezetékes és vezeték nélküli hálózatok között

Hordozható számítógépek használata esetén általában érdemesebb a vezeték nélküli kapcsolatot másodlagos interfészként beállítani, így csak akkor használja a rendszer, ha vezetékes hálózat nem érhető el. A lagg(4) segítségével egyetlen IP-címmel tudjuk használni mind a két interfészt: a teljesítmény és biztonságosság miatt elsősorban a vezetékes hálózatot használjuk, miközben megmarad a lehetőség az adatok továbbítására a vezeték nélküli kapcsolaton keresztül is.

A beállítás során a vezeték nélküli interfész MAC-címét úgy kell módosítanunk, hogy megegyezzen a lagg(4) címével. A lagg(4) interfész a saját MAC-címét az elsődleges interfésztől örökli, amely jelen esetünkben a vezetékes interfész lesz.

A most következő példában a vezetékes hálózatunk lesz az elsődleges interfész (`bge0`), míg a vezeték nélküli (`wlan0`) a másodlagos. A `wlan0` interfészt az `iwn0` interfészből hoztuk létre, és a vezetékes kapcsolat MAC-címét állítjuk be neki. Első lépésként tehát le kell kérdeznünk a vezetékes interfész MAC-címét:

    # ifconfig bge0
    bge0: flags=8843<UP,BROADCAST,RUNNING,SIMPLEX,MULTICAST> metric 0 mtu 1500
    	options=19b<RXCSUM,TXCSUM,VLAN_MTU,VLAN_HWTAGGING,VLAN_HWCSUM,TSO4>
    	ether 00:21:70:da:ae:37
    	inet6 fe80::221:70ff:feda:ae37%bge0 prefixlen 64 scopeid 0x2
    	nd6 options=29<PERFORMNUD,IFDISABLED,AUTO_LINKLOCAL>
    	media: Ethernet autoselect (1000baseT <full-duplex>)
    	status: active

A `bge0` helyett természetesen a saját vezetékes hálózati interfészünket kell megadni, és az `ether` kezdetű sorban is saját kártyánk MAC-címe fog megjelenni. Ezután már meg is tudjuk változtatni az `iwn0` címét:

    # ifconfig iwn0 ether 00:21:70:da:ae:37

Aktiváljuk a vezeték nélküli interfészt, de ne állítsunk be neki semmilyen IP-címet:

    # ifconfig create wlan0 wlandev iwn0 ssid wlan_hálózat up

Hozzuk létre a lagg(4) interfészt a `bge0` mint elsődleges interfész megadásával, valamint a `wlan0` legyen a szükség esetén használható tartalék:

    # ifconfig lagg0 create
    # ifconfig lagg0 up laggproto failover laggport bge0 laggport wlan0

Az így létrehozott interfész nagyjából így fog megjelenni, egyedüli fontosabb eltérések a MAC-címek és az eszközök nevei:

    # ifconfig lagg0
    lagg0: flags=8843<UP,BROADCAST,RUNNING,SIMPLEX,MULTICAST> metric 0 mtu 1500
            options=8<VLAN_MTU>
            ether 00:21:70:da:ae:37
            media: Ethernet autoselect
            status: active
            laggproto failover
            laggport: wlan0 flags=0<>
            laggport: bge0 flags=5<MASTER,ACTIVE>

Hogy ne kelljen a rendszer minden egyes indítása után ezt a műveletet megismételni, vegyük fel a következő sorokat az `/etc/rc.conf` állományba:

    ifconfig_bge0="up"
    ifconfig_iwn0="ether 00:21:70:da:ae:37"
    wlans_iwn0="wlan0"
    ifconfig_wlan0="WPA"
    cloned_interfaces="lagg0"
    ifconfig_lagg0="laggproto failover laggport bge0 laggport wlan0 DHCP"

Előző | Tartalom | Következő
Hálózati hidak | Fel | Lemez nélküli működés

Ha kérdése van a FreeBSD-vel kapcsolatban, a következő címre írhat (angolul): <freebsd-questions@FreeBSD.org>.
Ha ezzel a dokumentummal kapcsolatban van kérdése, kérjük erre a címre írjon: <gabor@FreeBSD.org>.