A Compiz Fusion telepítése és használata
Előző |  | Következő

# 2. A FreeBSD nVidia meghajtójának beállítása

Az asztalon megjelenő különböző effektek igen nagy terhelést rónak a grafikus hardverünkre. Ezért ha nVidia gyártmányú chippel rendelkező kártyánk van, érdemes telepítenünk rendszerünkre a hozzátartozó zárt forráskódú meghajtó legfrissebb változatát. Ha nem ilyen kártyánk van, de tudjuk, hogy képes lesz megbirkózni ezekkel az effektekkel, akkor nyugodtan lépjük át ezt a szakaszt és folytassuk az `xorg.conf` állomány beállításával.

## 2.1. A megfelelő meghajtó kiválasztása

Az nVidia meghajtók több különböző verziója található meg a Portgyűjteményben. Leginkább a grafikus kártyánk típusa (és kora) alapján tudjuk eldönteni, hogy közülük melyiket válasszuk:

- A legújabb nVidia kártyákat az `x11/nvidia-driver` port támogatja.

- A GeForce 2MX/3/4 sorozatú nVidia kártyákat a meghajtó 96`XX` sorozata támogatja, amely a `x11/nvidia-driver-96xx` porton keresztül érhető el.

- Az ezeknél is régebbi kártyákat, mint például a GeForce vagy RIVA TNT típusokat, a meghajtó 71XX sorozata támogatja, és `x11/nvidia-driver-71xx` porton keresztül telepíthetjük.

Az nVidia honlapján megtalálhatjuk, hogy az egyes meghajtók pontosan milyen kártyákat is támogatnak: http://www.nvidia.com/object/IO_32667.html.

## 2.2. Az nVidia meghajtó telepítése

Miután kiválasztottuk a kártyánk számára megfelelő meghajtót, onnantól a telepítés ugyanolyan egyszerű, mint akármelyik port esetében.

> Megjegyzés: Mielőtt azonban bármit is telepítenénk a portok közül, ne felejtsük el valamilyen módszerrel frissíteni a portfát (például a csup, CVSup vagy a portsnap használatával). A grafikus meghajtók és az asztali effektek ugyanis gyorsan fejlődnek, ezért gyakran frissítik a hozzájuk tartozó portokat.

Például így tudjuk telepíteni a meghajtó legújabb változatát:

    # cd /usr/ports/x11/nvidia-driver
    # make install clean

A meghajtó telepítése során létrejön egy modul a rendszermaghoz, amelyet a rendszer indításakor kell betöltenünk. Ehhez mindössze a következő sort kell elhelyeznünk az `/boot/loader.conf` állományban:

    nvidia_load="YES"

> Megjegyzés: Megpróbálkozhatunk azzal is, hogy a `kldload nvidia` parancs kiadásával a modult közvetlenül a port telepítése után betöltjük a futó rendszermagba, azonban az Xorg legfrissebb változatai esetén gondot okozhat, ha a meghajtót nem a rendszerindítás során töltjük be. Ezért a `/boot/loader.conf` módosítása után mindenképpen javasoljuk a rendszer újraindítását.

A modul sikeres betöltését követően az `xorg.conf` állományban mindössze egyetlen sor átírásával engedélyezni tudjuk a zárt forráskódú meghajtó használatát.

Keressük meg az alábbi sort az `/etc/X11/xorg.conf` állományban:

    Driver      "nv"

és változtassuk meg erre:

    Driver      "nvidia"

Indítsuk el a megszokott módon a grafikus felületet és ekkor megjelenik az nVidia logója. Innentől minden a megszokottak szerint működik. Ilyenkor azonban még csak annyit állítottunk be, hogy az Xorg használja az nVidia meghajtóját, és a háromdimenziós asztali effektusok tényleges megjelenítéséhez további beállításokat is el kell végeznünk. Ezekről a következő szakaszokban lesz szó.

> Megjegyzés: Habár nem feltétlenül szükségesek, az `x11/nvidia-xconfig` és `x11/nvidia-settings` portok telepítését is ajánljuk. Ez előbbivel parancssorból tudjuk elvégezni az `/etc/X11/xorg.conf` állományhoz tartozó módosításokat, illetve az utóbbival a működő Xorg rendszerünkön belül tudjuk módosítani a képernyő beállításait.

Előző | Tartalom | Következő
A Compiz Fusion telepítése és használata |  | Az asztali effektek beállítása az `xorg.conf` állományban

Ha kérdése van a FreeBSD-vel kapcsolatban, a következő címre írhat (angolul): <freebsd-questions@FreeBSD.org>.
Ha ezzel a dokumentummal kapcsolatban van kérdése, kérjük erre a címre írjon: <gabor@FreeBSD.org>.